Имаме три минути,докато избухне реактора! Няма да успеем!
-Ти трябва да се махнеш оттук!
-Спасявай себе си!
-Не!Няма да те оставя!
-Не се тревожи за мен,
аз съм робот!
-Аз съм само машина!
-Не,не си!Не и за мен!
-О,боже мой.
-Какво?
-Аз съм изключително талантлива!
-Да,да,страхотна си.
-Окей,да продължим от...
-Не,имам предвид,че си скъсах задника от актьорство!
-Да,мисля,че и аз бях доста добър.
-О,да и ти беше добър.Да...но ти не си ..аз!
-Знаеш ли,мисля,че това е достатъчно за сега.Да.
-Не искам да съм прекалено подготвен.
-Чудесно!
-Ще го направя без теб!
-Не си ми нужен ти или който и да е!
-Ще се справя сама!
-Ще видиш!Всички ще видите!
ПРИЯТЕЛИ Мак и "C.H.E.E.S.E."
Превод и субтитри: DON TOMAZO
-Е,за какво е това прослушване?
-О,за ново ТВ-шоу.Да.
-Аз се явявам за ролята на Мак Макавели, или по-точно "Мак".
-Да,аз съм детектив и разплитам престъпления с помощта на моя приятел-робот.
Той е Компютризиран Хуманоиден Електронно Подсилен Таен Агент.
казано накратко: "C.H.E.E.S.E."(сирене)
-Значи, МАК и СИРЕНЕ?!
-Това е заглавието!Да.
-Знаете ли,наистина имат късмет,че инициалите образуват думата СИРЕНЕ!
-Това си е жив късмет.
-Хей,Джоуи,ако те изберат,ще бъдеш звезда в твое голямо ТВ-шоу!
-Ще бъдеш Биг Чийз,или Биг Мак!
-Хей! Ти много ги обичаш!
-Е,не се надявайте много,защото сигурно няма да стане.
-Защо говориш така,Джоузеф?
-Стига бе,хора! Мое ТВ-шоу?!
-Не знам дали съм достатъчно добър.
-Аз съм.
-Джоуи,какво говориш?Ти си страхотен актьор!
-Наистина ли мислиш така?
-Как може да ме питаш това?
-Уау,тази е красива!
-Да,и е много мила.
Тя ме научи как да се държа пред камерата, и онова нещо "Помириши пръднята"...
-Извинявай,какво? -Какво?! -Моля?!
-Това е...нали знаете,имаш толкова много реплики за научаване за толкова кратко време,че понякога имаш нужда от малко време,за да си спомниш следващата.
-Затова,докато си мислиш за репликата, правиш една голяма пауза,в която изгледаш много напрегнат...
...ето така...
-О...окей.
-Ето я моята сцена,моята сцена!
-"Г-жо Уолъс,
Аз съм д-р Дрейк Раморе,неврохирурга на сестра Ви.
Сестра Ви страда от...."
-"Е,Ева,свършихме отлична работа,
и трябва да кажа,че
вашия проблем ми е ясен".
-Аз играя задника на Ал Пачино.
Той влиза под душа,и тогава....аз съм задника му.
-О,боже мой!
-Хайде де,приятели.
-Това е истински филм,и Ал Пачино е в него, и това е голяма работа.
-О,не,това е страхотно,
ти го заслужаваш.След всичките тези години борба,
най-накрая проби в шоу-бизнеса.
-Окей,окей,подигравайте ми се,на ми пука!
Това е голям пробив за мен.
-Прав си,прав си,това е... -Да.
-Ще ни поканиш ли на голямото откриване?
-Добре,тръгвам,пожелайте ми късмет.
-Късмет!Късмет!Ние всички ти пожелаваме късмееееееееееееееет.
-Да,както и да е.
Твой ред е.
-О,ние играем ли?
-Здрасти. -Хей!Как мина прослушването?
-Ужасно!
-Сбърках всичките реплики!Не ме бива за актьор.
-Чакай малко,да не правиш онова с преструването, че не е минало добре,а всъщност е минало добре?
-Да,заблудих ли ви?
-Абсолютно!
-Значи е минало добре.
-О,мина изключително добре.
-Страхотно! -О,чудесно!
-Да,останахме аз и още две момчета. -О,боже мой!
-Аз ги познавам и двамата,наистина са добри.
Единия е онзи от рекламите за алергиите, дето го преследват едни големи цветя.
-О,аз го харесвам!
-Какви ги говориш?
-Какви ги говоря?
-Толкова съм нервен!Финалното прослушване ще бъде утре в 5.
Имам чувството,че главата ми ще експлодира.
-Е,това е малко закъсняло.
-Не се притеснявай.Всичко ще бъде наред.
-Напрежението е толкова голямо!Не се обиждайте,
но това,с което се занимавате вие,е различно.... Не знам дали ще ме разберете.
-Да,на никой от нас не му се налага да се справя с напрежение в работата.
-Да,Фран,знам колко е часа,но гледам УИНЪС-а и не съм доволен!
-Е,сега късам марулята.
-А-ха.Мръсна ли е?
-О,о,не се притеснявайте,ще я измия.
-Недей,на мен ми харесва мръсна.
-Както искате.
-Е,какво ще направиш сега?
-Ами,мислех да нарежа доматите.
-Те....твърди ли са?
-Добре са.
Сигурна ли си,че не са се развалили?Сигурна ли си, че не са много,много лоши?
-Не,добре са си.
-Хубавичко ли ще ги нарежеш?
Всъщност, мислех да ги смачкам.
Аааааааа....!
-Изчезвам.
-Моника,напускам.
Току-що помогнах на една 81-годишна жена да пробва прашки,и тя дори не ги купи!
Казвам ти,напускам.Ще говоря с шефа си веднага.
-Да,напускам! Да,напускам! Да,напускам!
Окей,чао! Обади ми се,когато получиш това съобщение.
-Е, какво стана?
Ами,той дойде за масаж,и всичко беше наред, докато той...
-Оооо! -О,боже!
И в един момент,ръцете му вече не бяха проблема.
-Беше ли...
-О,можеш да си разпънеш палатка отгоре му!
-Изял сте сандвича ми?
-Беше банална грешка.Може да се случи на всеки.
-О,така ли?
-Успокой се.
-Ела да потърсим в кабинета ми,може да е останала част от него в боклука.
-Какво?!
-Ами,беше доста голям.Трябваше да изхвърля по-голямата част.
-Вие...вие...вие...сте изхвърлил сандвича ми?!
МОЯ САНДВИЧ?!!! МОЯ САНДВИЧ?!!!
-Толкова искам тази роля!Знаете ли...
Ако не получа ролята,
никога вече няма да ям макарони със сирене!
-Не,това не го казах!Това е лъжа!
-О,хайде де,момчета,не съм се преместил в Европа!
-Преместих се отсреща!
-И щяхме да ви каним на гости....
ако не беше алергията на Моника.
-Прав си,не мога да ви лъжа!
Тя ви мрази!
-Да вдигна ли?
-Ало?
Не,Джоуи го няма в момента.Да му предам ли нещо?
-Да,окей,значи прослушването е преместено от 5:00 за 2:30?
Окей.Чудесно.Дочуване.
-Още ли не си облечен?
-Пак ли съм гол?
-Срещата с родителите ми е след 15 минути.
-Добре де,само си говорех с момчетата.Виж ги,
може ли да ни дойдат на гости?
-Ами моята алергия?
-О,да,алергията ти!
-Тя е виновна,мрази ви!
-Да!! Ха-ха!
-Хей!Колко ли щеше да е готино да гледаш жива версия на това?
-Колко лудешко ще бъде,а?
-Лудешко като футбол?
-Ало?
-За какво говорите?Прослушването е чак в 5 !
-Е, никой не ми е казал!
-С кого говорихте?
-Няма значение!
-Значи не си разбрал от това?
-Онзи с алергиите е получил ролята!Благодаря ти!
-Ами,може да поправим нещата,знаеш ли? Можем да му изпратим големи,големи цветя и да го уплашим!
-Как можеш да ми причиниш това,Чандлър?
-Тази роля можеше да бъде повратната точка в кариерата ми!
-Оплесках нещата,окей?Съжалявам.Наистина оплесках нещата.
-Хей,ти дори вече не живееш тук!
-Защо отговаряш на телефона ми?Имам секретар!
-Който аз ти купих.
-Научих те как да го използваш.
-Ти мислеше,че е ксерокс.
-Виж,ако има нещо,което да направя,ще го направя.
Но на всеки е позволена една грешка,нали?
-Той можеше да ми купи видео,можеше да ми купи стикове за голф,но не..
той трябваше да ми купи "отблъсквача на жени"!
-Ужаса от Лайняната къща на Либераче!
-Не е толкова зле.
-О,да,лесно ти е да го кажеш,
но ти не трябва да обикаляш наоколо с бракуваните вещи на Г-н Т.!
Чандлър! Чандлър!
-Съжалявам глупака,който носи моите бижута! Съжалявам го,съжалявам го...!
-Когато закъсня снощи,Кати и аз се заприказвахме. И едното нещо доведе до друго,и...
И какво?
-Спа ли с нея?
-Не! Не! Не! Само я целунах!
-Какво?! Това е даже по-зле!
-Защо да е по-зле?
-Не знам! Но е същото!
-Прав си,нямам извинение! Прекрачих границата!
-Прекрачил си границата?!Ти си толкова далече от границата...че вече не виждаш границата!
Че границата вече е точка за теб!
-Виж,не казвам,че трябва да ми простиш веднага...
Но и ти не си перфектен!И ти си правил грешни преценки!
-Кажи една!
-Какво е станало?!
О,боже!Обеща ми да не взима столовете!
-Какво,по дяволите,стана?!Как се озова заключен вътре и къде,по дяволите,са всичките ни неща?!
-Ами,дойде един тип да огледа секцията,и каза, че не е достатъчно голяма да побере човек!
-Значи...ти си влязъл вътре доброволно?!
-Аз се опитвах да осъществя продажбата! О,боже...
-Ако някога се натъкна на този,знаеш ли какво ще направя?
-ЩЕ МУ СЕ НАДУПИШ?!
-Ето я Лори.
-Окей,помниш ли,никаква размяна!
-За теб е хубавата,за мен-смотаната!
-Здравей,Джоуи! -Здрасти!
-Ооо,я виж какво си донесъл?
-....И какво донесе ти?
-Тя оставя палтата.
-Джоуи,
ще отида да измия миризмата на такси от ръцете си,
-Ще ми поръчаш ли бял "Зинфанзел", и чаша червено за Джанис?
-Джанис?
Джанис?!!!
-О...Боже...Мой!!!
Шивача на Джоуи...се възползва от мен.
-Какво?
-Не може да бъде!Аз ходя при него от 12-годишен.
-О,хайде де!Каза,че ще ми премери чатала,после пусна ръка по бедрото ми,и после определено имаше....
-Какво?
Пипане.
-Така се правят панталони!
-Рос,ще му кажеш ли?Не се ли прави така?!
Да,да,така е.
-В ЗАТВОРА!
-Казах да назовеш една!
-Не мога да повярвам,че направих това!Какъв идиот съм!
-О,стига си се измъчвал!
-Хората правят грешки.Такива неща се случват!
-На мен не си забравял да ми предадеш съобщения, нали?
-Очевидно не си много добър в това!
-Мислите ли,че някога ще ми прости?
-Разбира се,че ще ти прости!Но,Чандлър,първо ти трябва да си простиш!
-Знаеш ли?Аз вече съм си простил.
-Вече?
-Ти направи много лошо нещо.
-Знаеш ли?Той ще ти прости!
-А аз обичам да си взимам тетрадка,когато отивам да вдигам телефона в случай,че...Окей.
-Вие не видяхте колко беше ядосан,окей?
-Сигурна съм,че ще ти прости!Виж,
на всички ни се е случвало.
Карате се,сдобрявате се...просто така става.
Нужни бяха двама души,за да развалят връзката!
Да! Ти и момичето от ксерокса,за което вчера пое цялата отговорност!
Не знаех за какво поемам цялата отговорност,окей?
-Не довърших цялото писмо!
-Какво?!
-Заспах!
-Ти си заспал?!!!
-Беше 5:30 сутринта!
и ти беше написала 18 страници!
Отпред и отзад!!!
О,о,о! И между другото...
Y-O-U-апостроф-R-E означава "ти си", Y-O-U-R означава "твой"!
-Знаеш ли,не мога да повярвам,че дори съм си помислила да се съберем отново! Ние вече съвсем сме разделени!
-СЪГЛАСЕН СЪМ!
-И хей! За твое сведение,не се среща толкова често!
Не се случва на всеки мъж! И Е голяма работа!
ЗНАЕХ СИ!!!
-Ти не си имала право да излизаш с него!
-Това е най-нелепото... -Ти ме предаде.
-Не съм те предала! -Да,предаде ме.
-Ти определено ме предаде. -Ще ме оставиш ли да говоря?
-Ти плясна ли ме току-що?
-Окей,ами ти не ме остави да довърша,и... Оуу,спри...Боли ме!
-Окей! Не правете това!
-Весели мисли!
-Окей,сега вече ще ритам задници!
-Ау! Ау! Ау! -Знам! Знам! Знам!
-Добре,ще ви пусна,ако и двете престанете.
-Добре! -Добре!
-Ето.
-Знаете ли,ако бяхме в затвора,вие щяхте да бъдете моите кучки!
-Окей,момчето ми,ето ме!
-Ти криеш моите дрехи,аз съм облякъл всичко, което имаш!
-О,боже мой!
-Вижте ме! Аз съм Чандлър!
-Бих ли могъл да облека повече?!
Може би,ако нямаше да тръгна без гащи...
-Да.Да ти кажа,горещо е със всичките тези дрехи...
По-добре да не правя...не знам...клякания!
-Джоуи?
-Взех ти специалитета на Джоуи, две пици!
-Джо?
-Ало?
-Мамка му!
-Ало?
Не,Джоуи не е тук,но мога да му предам съобщение...поне така мисля.
-Той все още има шанс за ролята?!О,това е чудесна новина!
Разбира се,че не е чудесна за актьора,който е бил нападнат от кучето си!
-О,да,това е чудесно!Ще предам на Джоуи съобщението.Благодаря ви!
-Окей.Прослушване за Мак,2:00 часа.
Актьора с алергиите-нападнат.
-От куче,а не от...
цветя.
-Здрасти!
-Моля те,кажи ми,че си получил съобщението!
-Какво съобщение?
-Актьорът,който щеше да играе Мак,не може, искаха да те видят в 2:00!
-Какво?!
-Сега е 6:00!
-Аз го написах на дъската!Написах го на дъската!!!
После обиколих целия Ню Йорк да те търся!
Бях у Рос! Бях в кафенето! Бях на всички места, където правят сандвичи!!!
-Не мога да повярвам,Чандлър!
-Съжалявам! Не знам какво да кажа.
Ами можеш да кажеш.....
Честито!
Видях дъската!Отидох на прослушването! Получих ролята!
-Трябва ли да е смешно?Аз наистина се притеснявах!
-О...ъъъ...
Знаеш ли,понякога тези преструвки са много гадни!
-О! Окей,човече,не съм искал да ти е гадно!
Това е добре.
Защото не си! И аз много се радвам за теб!
-Това е гадно!
-Аз се хванах!
-О,можем да продължаване цял ден! -Да,прав си.
-Окей,слушай,нека да си говорим за това каква голяма звезда ще бъда!
-Ще бъдеш голяма звезда!
-Ще те прегърна! -Прегърни ме! -Добре!
-Хей,не прекаляваме ли?
-Май да.
-Да,пусни ме. -Да,пускам те.
Хайде C.H.E.E.S.E.,
Не тръгвам без теб!
Опитай да стартираш резервното захранване чрез първичното си CPU.
-Не мога! Връзките ми са опържени!Опържени! Казвам ти!
-Уау!
-Ами,тогава ще трябва да те нося!
-Това ще бъде хитър трик,когато си...когато си мъртъв.
-Рос,няма нужда да викаш.
-Току-що е имало експлозия,окей?
Слуха ми е бил увреден.
-Аз мисля,че беше чудесен!
Всъщност,за минута си помислих:"О,къде отиде Рос?"
-Благодаря ти!
-И трябва да ти кажа,първата сцена,когато се срещаш с Мак... -Да?
-О,боже мой!...
-Знаете ли какво?Мисля,че за днес стига! Благодаря ви за помощта!
-Пречи ни да се развиваме. -Абсолютно!